1947 erkändes staten Israel av Förenta Nationerna.
Palestinierna började genast kämpa för att få tillbaka sitt land.
Vänstergrupper i hela världen slöt sig till palestiniernas kamp.
Tillsammans utförde de attacker mot israeliska civilpersoner.
De kallade sig FRIHETSKÄMPAR.
Israelerna kallade dem TERRORISTER.
Filmen är inspirerad av verkliga händelser.
Dialogen och vissa händelser och karaktärer i filmen skapades -
- av dramatiska skäl.
Dag ett
Söndagen den 27 juni 1976
ATEN GREKLAND
- Gå! Dit bort! - Det här är en kapning! Sitt kvar!
- Sitt stilla! - Sitt kvar, så skadas ingen.
Om nån gör nåt kastar jag granaten.
Sitt kvar! Jag har en bomb!
- Vad är det för oväsen? - Nån har väl tappat en cigg.
Sätt dig! Sitt! Sitt!
Vi kontrollerar kabinen.
Vi är fyra. Vi har vapen och bomber.
Om ni försöker nåt så dör ni.
Kamrat 39, är kabinen säkrad? - Sitt kvar. Ingen försöker nåt.
Alla här, in i bakre kabinen nu! Gå! Ta inte med er nåt. Gå!
- Vem är kapten? - Jag.
Ni två, ut.
Jag är maskinist och behövs här.
Du, upp.
- Kom igen! - Fortare!
- Du med! - Okej, okej!
Kom igen!
Mamma, jag måste kissa.
Håll dig.
Om vi inte har bra skolor, bra sjukvård -
- om vi inte investerar i vår kultur, vad kämpar vi för?
Vi kan inte ge alla skattepengar till ditt ministerium, Shimon.
Försvarsbudgeten är redan 31 % av BNP.
En ökning med 10 % på fyra år.
Jag tror att 10 % mer pengar till militären är det minsta vi behöver.
Allt mindre än det vore att svika vår plikt.
Vi kan inte välja, mina herrar. Det handlar om Israels överlevnad.
Yom Kippur-kriget visade att vår underrättelseförmåga också brister.
Vi har inte folk på marken.
Vi behöver fler agenter. Vi måste köpa mer inflytande.
Ryssarna har massivt ökat sitt militära bistånd till Egypten.
Syrien upprustar också.
Air France flight 139 Tel Aviv-Paris kapat efter mellanlandning i Aten.
Det är inte bara pansar och flyg, utan även andra förmågor.
Om vi överrumplas igen blir följderna katastrofala.
Hur många israeler? Hur många kapare?
Vart är de på väg?
Vi kan inte satsa på välfärden när vi drivs ut i havet av våra fiender.
Ni måste lämna över alla papper som kan bevisa vilka ni är.
Den som ertappas med att gömma papper straffas utan nåd.
Allihop, ge mig era pass och id-kort. Pass.
Pass och id-kort.
Kom igen. Ge mig ditt id-kort också.
Om vi skiljs åt, om de tar mig med männen -
- ta då hand om din mamma och din syster.
Okej.
Pass.
Premiärministerns kontor
Det finns 239 passagerare ombord. 83 är israeler.
Rättsligt är det Frankrikes problem. Franskt plan, franska passagerare.
Om det är en kapning måste pressen förstå det.
- Jag kan ringa tidningarna. - Det är en kapning.
De flyger hit för att utmana oss. Det gör de alltid.
Amos, premiärministern... Det här är vårt problem.
Du menar att det är mitt problem, Shimon?
Mamma, jag måste kissa.
- Sätt dig. - Ursäkta, men...
Min dotter behöver verkligen gå på toaletten.
- Du? - Ja.
Behöver du gå på toa?
Skynda dig.
- Jag måste också gå på toa. - Du kan sitta kvar.
Fröken? Er blus är öppen.
Försök inte skada stället. Då dör vi tillsammans.
Lugn, jag landar mjukt.
Bromsa.
Check.
Bra, kapten.
BENGHAZI LIBYEN
Varför tar det sån tid?
Om du inte säger vart vi ska så behöver jag fem, sex såna.
Okej. Gå in i planet igen.
Om du vill flyga vidare säkert måste jag göra mina kontroller.
Jag måste kolla hjulen, bromsarna och motorn.
Ni borde ta hand om passagerarna. De har suttit på planet i fem timmar.
De behöver mat och dryck.
Du kommer att fly.
Jag lovar att inte fly.
Och du vill inte hålla den där nära en tankbil.
- Är du Baader-Meinhof-medlem? - Tanka planet. Gör ditt jobb.
FRANKFURT TYSKLAND Ett halvår tidigare
- Jaber. - Brigitte, Juan Pablo. - Hej.
Kapa ett plan? Det är ett stort steg.
Vad får vi ut av det?
Vi hör vad Jaber har att säga. Sitt.
Er rörelse är pressad. Ert stöd avtar.
Många av era kollegor sitter i fängelse.
En aktion som denna kan få en ny generation att följa er.
PFLP ska kräva att 50 palestinier friges.
Vi kan kräva att våra vänner friges.
Vi kan kräva vad som helst.
Vi kan kräva att Ulrike Meinhof står på listan.
- De släpper aldrig Ulrike. - Som jag sa...
Om vi sköter det här rätt måste de göra precis vad vi vill.
Folkfronten För Palestinas Befrielse (PFLP) - träningsläger
Lägg an!
Eld!
Böse!
Vi behöver prata.
Ulrike Meinhof hittad hängd i cell
Ulrike Meinhof är död, hon tog livet av sig. Er rörelse dör.
Hon hade klippt sig.
Nej, hon gav upp. Och det ger ett problem.
- Vilket problem? - Hans far, mor, syster och fru.
Och deras barn. De var alla i ett läger i Libanon.
Israelerna gjorde en räd mot det.
De dödade människor, sprängde husen.
De försökte fly och satt i en bil. En israelisk tank körde över den.
Alla dog. Det är så jag vet att han är hängiven.
Hur vet jag att ni är hängivna nu när era kamrater är döda?
Hon skulle aldrig ha hängt sig. Hon mördades av staten.
Åker vi till Tyskland mördas vi med.
Nu måste vi fortsätta. För Ulrike.
Och för din familj.
På flygplatsen har Jaber befälet.
Jag pratar med Amin i Kampala.
Ugandier bevakar flygplatsen och byggnaden.
Ni stannar på planet. Ni måste vara försiktiga -
- och hålla er från passagerarna.
Känsloband kan vara livsfarliga. Särskilt för kvinnor.
Jag är en revolutionär.
Vill du ha vatten?
Vill du ha vatten till barnen?
Vill du ha vatten?
- Jag mår inte bra. - Vad behöver du?
Jag är gravid. Jag tror att jag får missfall.
Okej, jag ska försöka hitta en läkare åt dig. Okej?
Fröken? Hon mår inte bra och behöver läkarhjälp.
- Vad är det? - Hon tror att hon förlorar barnet.
Lustigt sammanträffande. Lite väl lägligt.
Hon skulle inte våga.
- Jag är sjuksköterska och kan hjälpa. - Du kan vänta.
- Vilken månad? - Två månader.
- Var bor du? - I England.
Vi kallar hit en ambulans. Vi vill inte skada nån.
Vi är människovänner. Följ med.
- Vad gör han? - Jag vet inte.
- Hon lurar dig. - Det är bättre att visa nåd, kamrat.
Jag förlorar mitt barn.
Lycka till.
- Ingen radio. - Vi måste prata med tornet.
- Banan är tom. Bara lyft. - Vi måste veta att...
- Set thrust. - Set.
Libyerna tankade planet och lät dem lyfta igen.
Gadaffi vill inte heller att det blir hans problem.
- Hur mycket bränsle? - Minst fem timmar.
Tel Aviv är inom räckvidd. De landar på Ben Gurion.
De vill att världen ska se på.
Det är en sak till... De släppte en passagerare.
Det var två araber. Palestinier, tror jag.
Och två tyskar. En man och en kvinna.
Varför lät de dig lämna planet?
Jag ljög. Jag sa till dem att jag var gravid.
Sa de vart de skulle?
Hela operationen är rena löjan. Vi sa inte att vi skulle till Uganda.
Idi Amin... Han är galen.
Han äter människor och matar krokodiler med folk.
Vi lägger våra liv i en dåres händer.
Väl i Uganda är vi i säkerhet.
Israelerna har inget val. De måste förhandla.
Det är schack matt.
Och vad händer om de inte förhandlar?
De...
De måste.
Annars dödar vi gisslan.
Ja. Du måste döda människor.
Tyskar som dödar judar. Har du tänkt på det?
Ulrike Meinhof dog på grund av mig. Det är sant.
Jag litade på en förrädare.
Och hon greps och nu är hon död.
Om du tvivlar så borde du sticka.
Vill du att jag ska sticka?
Välkomna till Entebbe, Uganda.
Först nu hinner jag förklara skälet till kapningen av Air France-planet.
Många tror att Frankrike är pro-arabiskt -
- men landet är en av Palestinas största fiender.
Frankrike har samarbetat med Mossad.
Frankrike har sålt plan till Israel.
Frankrike har hjälpt Israel att bygga atombomber.
Palestina har inga atombomber, ingen armé och inga vapen.
PFLP måste ta till andra medel -
- för att rikta världens blickar mot palestiniernas kamp.
Vi uppmanar alla revolutionära rörelser att stå enade mot Israel.
En fascistisk, sionistisk och rasistisk stat.
Israel har utnyttjat sitt folks medmänsklighet -
- för omänskliga ändamål. Israel är nazismens arvtagare.
Jag ber er att hålla er lugna.
Vi ska inte göra er illa. Och vi ska inte döda er.
Vi är inte mördare och vi vill inte begå en meningslös massaker.
Ni får stanna på planet i natt. I morgon flyttar vi till terminalen.
Vi vet att ni kan välja flygbolag. Tack för att ni flög med Air France.
Vi hoppas se er snart igen.
Nu vet ni hur en galen tysk revolutionär tänker. Kapten.
Öppna dörren.
Gå tillbaka.
Se upp. Det är det största plan som flygplatsen har sett.
Boni. Du skulle ha sett passagerarnas miner efter ditt tal.
- Va? - De är livrädda.
- Vad sa han? - Det vill du inte veta.
Dag två
Måndagen den 28 juni 1976
Välkomna till Uganda!
Jag är hans excellens al-hajji fältmarskalk doktor Idi Amin Dada -
- innehavare av det brittiska Viktoriakorset -
- DSO, CMV, MC -
- utnämnd av Gud den allsmäktige till er frälsare!
Tack så mycket. Tack så mycket.
Jag är Afrikas hjälte. Och jag är er hjälte.
Vi ska sörja för alla era behov.
Och vi hoppas så att ni ska njuta av er vistelse i vårt vackra land.
Och allt kommer att ordnas upp.
Ni är i goda händer.
Snälla, snälla, gå in.
Tack så mycket. Kom.
Vi måste börja förhandla så fort det går.
Ja.
Jag pratar med honom.
- Vi lyckades. - Bra gjort.
- När börjar vi förhandla? - Lugn. Ni har gjort ett bra jobb.
Det är upp till oss nu. Vi känner israelerna väl.
Vi vet hur de tänker och jobbar.
Vi sköter förhandlingarna. Om ni får problem, prata med Jaber.
Ert jobb är att vakta passagerarna. Bägge två.
4 000 kilometer.
Inga kapare har fört plan så långt från vår militära operationssfär.
Det måste vara Haddad. Premiärministern får inte ge vika.
Annars förs alla israeler i gisslan till ett annat land.
Försvarsministern ska söka militära lösningar för en insats i Afrika.
När du har en genomförbar plan beslutar jag vad vi ska göra.
Frågor? Amos samlar en krisgrupp.
Så fort vi får kraven möts vi igen.
Det är inte Peres problem. Ni syns på alla förstasidor.
Om det är Haddad så vill han att vi släpper alla fängslade terrorister.
Ni kan inte släppa dem. Det är politiskt självmord.
Krokodil är gott.
Vi försöker prata med vår tyske Kapitän.
- Vi kan inte förhandla med dem. - Vi kanske kan påverka dem.
- Du måste äta nåt. - Jag är inte hungrig.
- Jag tror jag ska prata med honom. - Är du säker?
Hur ska det här fungera?
- Här är lortigt. Vi har barn här. - Jag ber dem städa.
Och de tar hit madrasser. Det går bra. Lugn.
Varför ska jag tro på en galen tysk revolutionär?
Allt kommer att stå klart.
Allt.
- Allt bra? - Ja, allt är bra.
Tänd igen.
Sover du fortfarande med ljuset tänt?
Gå och lägg dig.
- De sorterar ut de israeliska passen. - Ja.
Du måste slappna av, Boni.
Lugna ner dig. Sov lite.
Israel är en fasciststat och äkta antifascism -
- betyder solidaritet med palestinierna.
Sluta citera slagord. Tyskar som kapar ett plan med israeler...
Judar. Hur tror du världen reagerar?
Det tyska folket kan inte analysera konflikten i Mellanöstern -
- för vi är alla lamslagna av skuld.
Västtyskland är ett fascistsamhälle, Juan Pablo.
Makthavarna är samma människor som styrde landet under nazismen.
Deras skuld gav Israel medel till att bli -
- en imperalistisk militärbas.
Vi kan inte bara läsa böckerna. Vi måste bli dem.
Förintelse är för tonåringar.
Man får göra revolution mot förtryck och orättvisa.
- Du är inte förtryckt. - Och mot kapitalismen.
Du är kapitalist. Vi är borgare.
Om du tycker det så måste vi agera nu.
Jag vet inte vad du är rädd för, Juan Pablo.
Jag är inte rädd för nåt. Men ni borde kanske vara det.
Jag fruktar bara ett liv utan mening.
Var är jag?
Var är jag? Var är jag?
Kan jag hjälpa frun?
- Tyvärr, jag talar inte tyska. - Hjälp mig.
- Hör på... - Hjälp mig.
Nej, nej. Nej, snälla, gör inte så.
Varsågod. Varsågod.
- Vad gör ni? Nej. - Gör mig inte illa. Hjälp mig.
- Det är okej. Det är okej. - Hjälp mig! Hjälp mig!
Jag förstår inte vad ni säger.
- Snälla, lugna er. - Hjälp mig. Hjälp mig.
- Jag förstår inte vad hon säger. - Lugna er.
- Ni behöver inte ge oss pengar. - Ta dem.
- Lugn nu. Följ med. Följ med! - Nej!
- Följ med! - Hjälp mig!
- Lugna ner er nu. - Hjälp mig!
- Två tyskar. - Ja.
Du sa det.
De måste vara revolutionärer.
Sju timmar nu och inget nytt. Den här gången är det annorlunda.
De gör det de gör, Yitzhak. Du kan inte göra nåt åt det.
Sov lite.
Var inte rädd. Inget kommer att hända er.
Räddningsstyrkan måste närma sig terminalen osedd.
Vi kan lasta styrkan i en Hercules och landa på flygplatsen på natten.
- Utan banljus? - Ja.
- Jättebra. - Rabin går nog inte med på det.
Kan vi inte släppa ner en liten fallskärmsstyrka i stället?
En fallskärmsstyrka sprids ut över ett för stort område.
Då kan vi använda Victoriasjön.
Antingen fallskärm med gummibåt nattetid -
- eller gå över från Kenya.
Ehud, det finns krokodiler i Victoriasjön.
Och det är omöjligt att paddla över sjön från Kenya i gummibåtar osedda.
Det här är ingen övning. Okej? Det är verkligheten.
Motta. Kan vi inte skicka kommandosoldater -
- ta flygplatsen och invänta Amins reaktion?
Vill ni ta kontroll över flygplatsen behöver ni en mycket större styrka.
Räknar du på det? Jag vill lägga fram en plan i morgon.
- Och kalla elitförbandet till basen. - Självklart, försvarsministern.
- Tack. - För all del.
Jag tror mig veta varför Rabin ville ha Motta här.
Han vill hindra oss från att komma på ett genomförbar militär plan.
Då behöver han inte fatta ett beslut.
Han vill lägga skulden för krisen på er.
Sådan är politiken.
- Jag önskar att jag kunde göra det. - Nån ringde.
De vill ha dig på basen i morgon.
- När är premiären? - Det handlar inte om det.
Du vet att jag inte har nåt val, va? Jag måste åka. Det är mitt jobb.
- Man har alltid ett val. - Det är inte sant.
Vilka val har de i gisslan?
Om du tror att du inte har nåt val är du också gisslan.
Dag tre
Tisdagen den 29 juni 1976
Specialförbandet Enhetens högkvarter
Sarah.
Att dansa är som livet. Skadas man, så backar man.
Men om man blir så rädd att man alltid är på sin vakt -
- och aldrig vågar ta språnget så kan man inte dansa.
Igen.
Från början!
- De ska flyttas. - Ja.
Lyssna.
- Alla ni här, ställ er upp. - Slå ihop böckerna. Ni ska gå nu.
- Skynda på. - Ta era saker.
Flytta på stolarna, allt.
Gå ut under ordnade former. Jackan också? Vems är jackan?
- Lämna inget. - Vi gör det för att få mer plats.
Allt är bra. Det är för trångt här.
Okej?
När ni hör ert namn, res er upp, kom och hämta ert pass -
- och gå in i det andra rummet.
Almog, Ezra.
- Cohen, Pasco. - Yalla, yalla! Kom igen, kom igen!
Steinberg, Mark.
- Yalla, yalla! - Abrams, Isaac.
De lurar oss. Det gick vi inte med på.
Ditt PFLP-pass. Gå genom hålet.
Öppna din väska. Öppna väskan.
- Bergman, Aaron. - Skynda på. Skynda på!
- Vad är det här? - Kom igen, kom igen!
Bloch, Dora.
- Cohen, Hanna. - Jag har barn som jag inte kan lämna.
- Skynda på! - Jag måste protestera!
- Hon kan inte lämna barnen! - Tyst!
Sitt! Ner, ner!
Vi gick inte med på det här. Jag är inte nazist.
- Vakta passagerarna! - Jag vill prata med Haddad.
- Sen! - Vi pratar om det här nu!
Vakta passagerarna!
Nu håller ni käften, allihop!
Den som gör minsta motstånd blir skjuten. Förstår ni?
Allihop, nu!
- Hartuv, Ilan! - Nästa.
Mayet, Sala.
Mayet, Abraham.
Elbaz, Maurice.
Ullman, Rebecca.
Israeliskt.
Varför har du franskt pass och israeliskt id-kort?
Jag är fransk medborgare. Jag jobbade i Israel -
- och fick där id-kortet som jag gav er med passet.
- Du är soldat. - Nej, jag är fransman.
Du är spion!
- Jag är fransk medborgare! - Gå! Gå!
- Han är fransman! - Är han din vän?
- Ja. - Då går du också in dit.
Om det ska lyckas måste vi ha en styrka stor nog att ta flygplatsen.
Först använder vi kommandosoldater, dödar terroristerna, säkrar gisslan.
Sen flyger vi in förstärkningar. Tunga vapen, minst 1 000 man.
Vill du invadera Uganda, Shimon?
Vi ger tillbaka det när vi far hem.
Vi kan inte invadera ett land som är medlem i FN och OAU.
Det är omöjligt att flytta en så stor styrka 400 mil utan upptäckt.
Vi måste agera. Vi kan inte förhandla med terrorister.
Jag pratar med stabschefen, Shimon. Soldaten, inte politikern.
Jag måste hålla med premiärministern.
Vi måste få veta om Amin hjälper dem. Du var i Uganda, va?
- Hade du kontakt med honom? - Jag utbildade hans armé.
Jag tror inte att han förklarar Frankrike krig.
Men han är helt galen.
Han kan ha en dröm, nån slags syn -
- och då kan allt hända.
Jag kan försöka ringa honom.
Om Amin står på terroristernas sida måste vi kanske förhandla.
De vill ha 52 terrorister.
Israel kan inte kapitulera.
De börjar döda gisslan i övermorgon.
Ring Amin. Jag vill veta var han står.
President Amins residens
De har satt alla judar i den gamla terminalen på Entebbe.
De har omringat dem med bomber.
De har trotyl i planet och hela vägen runt byggnaden.
Och på sig själva. De säger att de begår självmord med gisslan.
Meddela din regering att jag inget kan göra.
Men, ers excellens, det är ert land. Ni kan nu gå till historien -
- som en stor man som räddade dessa människor.
Det är en fin möjlighet som Gud har gett er.
Terroristerna vill bara att ni ska skicka hit era fångar.
Lyssna inte på PFLP: arna som sitter hos er.
Du förolämpar mig, gamle vän. Jag försöker bara rädda gisslan.
Förlåt, ers excellens, men lyssna på mig nu.
Missa inte chansen att visa era belackare -
- hur stor ni är. Jag tror att det här ger er Nobels fredspris.
Ers höghet?
Ers höghet...?
Varför skulle PFLP vilja att vi flyger fångarna till Uganda?
Det är Amin, inte palestinierna.
Han vill vara där när fångarna släpps för att visa ryssarna och araberna -
- att han är med dem nu. Han vill ha deras gillande, deras stöd -
- deras vapen. De fem miljoner dollar som kaparna krävt.
Om ugandierna hjälper terroristerna måste operationen bli större.
Jag pratade med Kissinger.
Han sa att det är bättre att alla dör än att vi förhandlar.
Om det inte är ett franskt problem så är det ännu mindre amerikanskt.
- Vi gör det enda vi kan göra. - Nej, vänta. Snälla du.
Yitshak.
Shimon, låt mig förklara läget.
Vi har inga underrättelser. Vi vet bara att gisslan är i terminalen.
Tänk om de flyttade runt dem i natt eller nu sitter beväpnade bland dem.
Så fort de ser oss börjar de döda männen, kvinnorna, barnen.
De sorterar ut judar och du vill förhandla.
Shimon, om vi inte förhandlar, om vi aldrig förhandlar -
- om vi alltid är i krig, så gör vi vårt land till ett fängelse -
- och alla israeler blir fångar.
Våra fiender är våra grannar. Vi kommer inte bort från dem.
En dag måste vi prata och skapa fred.
Tack, mina herrar.
- Hur visste de att ni var här? - Han gissade.
Andarna varnade min mor. Jag skulle aldrig hånat israelerna.
- Vi borde lyssna på min mor. - På er mor?
Släpp några i gisslan. Det blidkar fransmännen -
- och underlättar allt på flygplatsen.
Jag tror inte att han är spion.
De dödar honom.
- Jag kom inte hit för att hålla vakt. - Sluta gnälla.
De håller oss utanför.
De har alltid förbisett mig. Som med Opec i Wien. Carlos valde inte mig.
- Jag är inte bara bokhandlare. - Du var ingen vidare bokhandlare.
- Var försiktigare med dem. - Du är för försiktig med dem!
De tror att vi är nazister.
De är judar och vi tyskar. Klart de tror vi är nazister.
Vad tror du har hänt? De behöver inte förstå oss.
- Var nazist och skräm dem! - Jag spelar inte nazist för dem!
- Skit ner dig! - Lugna ner dig, för helvete!
Jävlar.
Du har redan tagit tre.
Du måste sova. Du har inte sovit på tre dygn.
Jag kan göra det själv.
Kom. Här. Ta en till.
Ja, jättebra. Jättebra.
Här. Det här är Idi Amins bil.
Alla höjdare i Uganda åker runt i svarta Mercedes-limousiner.
Om vi kommer till terminalen i en -
- tror terroristerna att det är Amin som ska prata med gisslan.
Då överraskar vi dem. Få dit en limousine så fixar vi det.
Benny, vad tror du?
Vi kan ta Mercedesen i en Hercules med Sayeret Matkal -
- och landa planet vid den nya terminalen.
De kör Mercedesen till den gamla terminalen -
- dödar terroristerna, sätter gisslan på planet och flyger hem.
Perfekt. Då måste vi kontrollera hela området.
- Båda terminalerna. - Vad behöver ni?
- Tre kompanier soldater... - Dan, snälla du.
Två kompanier soldater, pansar och tunga vapen.
- Det blir fyra plan. - Jobba fort. Håll larmberedskap.
Rabin pratar redan med fransmännen.
Okej, vi har nya order. Kom ner!
ENTEBBE-FLYGPLATSEN
Dag fyra
Onsdagen den 30 juni 1976
Varsågoda. Vi önskar er en trevlig resa.
Kom och gå in i bussen.
Och när ni kommer till ert resmål -
- säg då till dem att Ugandas president -
- garanterade er säkerhet. Moder, jag är din vän. Be för oss.
Jag vill inte åka. Jag vill ge min plats till en israel i gisslan.
- Det går inte. - Jag åker inte.
- Var snäll och gå in i bussen. - Nej, jag åker inte.
Hon är förvirrad. Hjälp henne gå in i bussen.
- Nej. Jag stannar. - Hjälp henne.
- Gå in, moder. - Nej, jag vill stanna.
Shalom.
Jag är rädd att jag inte kommer med goda nyheter.
Jag lovade att göra allt i min makt för att få er släppta -
- men de har inte hört nåt från er regering än.
Tidsfristen går ut om ett dygn. Jag är väldigt orolig för er.
Dessa män hyser inga agg till er.
Bara till er fascistiska israeliska regering.
Men om er regering inte förhandlar -
- så dödar de två barn var 24:e timme.
De börjar med de här två.
Hur kan du göra det här? Du står där med ditt maskingevär.
Det här är små barn.
Vi har soldater. Slåss med våra soldater.
- Jag vill inte ha kaffe. - Zeev, telefon till dig.
- Jag önskar att jag kunde vara där. - Kan du inte komma?
- Jag fick rollen jag ville ha. - Vad roligt.
- Jag är glad för din skull. - Klarar du dig oskadd?
Jag vill inte prata om det.
Har du tänkt på mig?
Nej, jag menar, du vet...
Sarah, människor som man älskar, ibland...
...att tänka på dem, det...
Det hjälper inte.
Ja. Jag vet vad du menar.
- Har du tränat på skjutbanan? - Ja.
- Varje dag. - Bra.
- Vem var det? - Min flickvän.
- Är hon militär? - Nej, det är hon inte.
Om du vill umgås med henne måste du få henne att ta värvning.
- Annars får du lämna henne. - Vad menar du?
Jag menade exakt det jag sa. Tro mig, jag vet.
De palestinska kaparna släppte 48 passagerare i sin gisslan.
Men de riktade nervöst sina vapen mot de kvarvarande 209.
De hotade att döda alla och spränga planet om deras krav inte möts.
De 48 frisläppta flög till Paris och ankom dit för en stund sen.
John Palmer var på flygplatsen.
VIP-loungen på Orly-flygplatsen har spärrats av av polisen.
Där inne väntar många anhöriga och vänner på de släppta i gisslan.
Alla på planet skattar sig lyckliga över att fortfarande vara vid liv.
Dag fem
Torsdagen den 1 juli 1976
- Ursäkta. - Vad händer?
Jag vet inte. Inget vatten, toaletterna är sönder.
Lortiga tyskar.
Du måste veta hur det ser ut för resten av världen.
Jag vet hur det ser ut.
Men det är inte verkligheten.
Jag ansvarar inte för mina landsmäns handlingar.
- Du upprepar deras aktioner. - Nej då. Jag är inte förtryckaren.
Jag tror på palestiniernas rättigheter. De har inget hemland.
Har du sett ett palestinskt flyktingläger?
Har du sett hur de lever? Har du sett deras barn?
Så för dem är du alltså beredd att utrota människorna där nere?
Vi måste hjälpa dem.
Vad gör du? Vad är ditt jobb?
Du är inte soldat.
Jag är förläggare.
- Jag ger ut revolutionära texter. - Har du gett ut böcker om VVS?
Inte än.
Värdighet. Det är det enda människor vill ha.
Värdighet kommer när man är fri.
Rinnande vatten gör en fri.
En toalett gör dig fri.
En rörmokare är värd tio revolutionärer.
Tycker du nånsin att du kastar bort ditt liv?
Nej. Gör du?
Jag är tekniker och kan göra saker.
En tekniker är värd 50 revolutionärer.
Böse får inte vara ensam med gisslan. Han tror att det är en lek.
Att vakta med honom är ingen lek.
Man får lyssna hela natten. Världsrevolutionen.
Den palestinska revolutionen. Timme efter timme.
- Tror du att israelerna kommer? - Vi har dem mot väggen.
- Är det rätt att döda dem då? - De dödade mina barn.
- Är det här ett semesterläger nu? - De är barn, Halima.
Pressen på Israels regering var enorm, särskilt i Israel.
Släktingar till israeler i gisslan träffade regeringsrepresentanter.
De struntade i Israels policy att inte förhandla med terrorister.
På förmiddagen stormade de regeringsbyggnaden -
- för att säga till Rabin vad de tyckte.
De anhöriga vill att gisslan släpps, men som israelisk politiker -
- får ni inte förhandla med terrorister.
Just det. Det har jag blivit.
Vi vill prata med premiärministern. Han är skyldig oss en förklaring.
Vänta här.
Allihop, lugna ner er!
Vi behöver en förklaring!
Herr ambassadör, det är premiärministern.
Jag vill att ni meddelar fransmännen att vi ska ge terroristerna ett bud.
Till allas förvåning har israelerna frångått sin policy -
- och ska förhandla med kaparna.
Kaparna sköt upp sin tidsfrist till kl. 8 på söndag -
- då Israel bröt mot sin policy och gick med på att förhandla.
Debatten i Israel gäller inte om gisslan ska släppas -
- utan om släppta terrorister är ett för högt pris.
Speciella förböner hölls i natt vid Klagomuren och i synagogorna.
Man bad om att det ska visa sig vara rätt beslut att förhandla -
- och att israelerna och judarna i gisslan ska få lämna Uganda.
Vi lyckades. Vi lyckades verkligen.
Att lyckas med en sån här operation är helt otroligt.
- Jaber tror att det är en list. - Nej, det är ingen list.
- Vi ska skriva historia. - Kanske.
- Men vi kan aldrig mer åka hem. - Inte än.
- Aldrig mer. - Men Bagdad då?
Du anar inte hur det är för kvinnor där.
Araberna är ju socialister.
Vaktavlösning.
- Vad fan gör du? - Va?
Du lämnade ditt vapen. En jude kunde ha tagit det.
Lugn. Israelerna har gett upp.
De har inte gett upp. Tänk om det är en list.
Tänk om de bara köper mer tid. Vi måste vara beredda.
Varför är du här?
Jag vill kasta in bomber i massornas medvetande.
Om du måste kasta en riktig bomb då, min vän? Har du dödat?
Tror du att du kan göra det? Du valde att ta till vapen och kämpa.
Du valde att komma hit. Du kunde haft ett bra liv i Europa.
Jag önskar att jag hade ditt liv.
Jag hade inte tagit till vapen. Bara människor utan nåt förstår.
Judarna förstår.
När ditt folk massakrerade dem hade de överlevande inget.
De tog med sina döda till Palestina.
De kom med sin skam och förnedring.
De gjorde det som gjordes mot dem mot oss.
Men jag gjorde det inte mot dem.
Ni gjorde det mot dem.
Du är här för att du hatar ditt land.
Jag är här för att jag älskar mitt.
Är du beredd att döda? Är du beredd att dö?
Om förhandlingen är en list så börjar vi döda omedelbart.
Omedelbart.
Vi kan flyga lågt över Röda havet för att undvika fientlig radar.
När sista planet lyfter kl. 23.45 -
- är banljusen tända i 15 minuter.
Det är vårt fönster.
De ugandiska soldaterna har inget på spel. De flyr så fort de ser oss.
Vänta. Ni har för lite bränsle, sa du? Det är viktigt.
Ja. Vi måste tanka på hemvägen. Kenya är bästa stället för det.
- Motta. - Det går aldrig.
- Det här är en fars. - Tyskarna skilde ut judarna.
Utsortering, Motta. Vi kan inte bara sitta här och inte göra nåt.
Det är mina soldater. Om de dör så är det mitt ansvar.
Nej, de är israeliska soldater. Det är premiärministerns ansvar.
Ger du mig ditt stöd i det här, Motta?
Dag 6 Fredagen den 2 juli 1976
- God morgon. - God morgon.
De förhandlar. Kallar de tillbaka dig?
Jag tror inte operationen godkänns, men vi måste öva.
- Varför måste det vara du? - Hur ofta ska vi prata om det här?
- Vi kan inte alltid vara i krig. - Du är inte i krig. Du är dansare.
Jag krigar så du kan dansa.
Om jag slutar dansa då?
Ja?
Lugn. Tyst, tyst!
Hör upp. Israels regering har gått med på att förhandla.
Tidsfristen har utsträckts till kl. 11 på söndag.
För att visa vår goda vilja har vi släppt alla fransmän.
Och när våra kamrater är fria så blir alla ni fria.
Ni kan gå in i den stora salen nu. Kom.
- Israel förhandlar aldrig. - Nej.
Vi kan inte ge oss av. Det är en etisk fråga.
Det är vår plikt att stanna hos passagerarna.
Hos alla passagerarna. Ända in i slutet.
Jag vet. Det är inte lätt.
Vart är du på väg?
Det här är ett brev till min fru.
Skynda dig.
- Kan du ge det här till min fru? - Ja.
- Här. - Jag gör det.
- Det är snart över. - Ja.
Vad är det här?
- Den ska vara svart. - Det var den enda färg de hade.
Ni skämtar, va?
Jag vill ha de bästa skyttarna i Mercedesen hos mig.
Vi anfaller terminalen i fem grupper. Joshua leder grupp 1.
- Muki, grupp 2. - Zeev, grupp 3.
Amos och Erez, grupp 4 och 5. Vi landar vid den nya terminalen.
Här ute. Vi kör iväg i en Mercedes och två Land Rovers.
Vi kör till den gamla terminalen. Vi parkerar under tornet -
- dolda för prickskyttar. Överraskning och fart avgör.
Om premiärministern godkänner planen så verkställer vi uppdraget.
Terroristerna dödar alla på minuter.
Om första planet angrips innan resten av styrkan landat och grupperats då?
De har ingen chans.
Och om det misslyckas så blir motgången för IDF och Israel...
...katastrofal. Men jag måste följa regeringens beslut.
Yitzhak, du är regeringen.
- Öva det. - Det gör de redan.
Alla tillbaka till position 1!
- Jag såg inte signalen. - Ge mig megafonen.
Du går först. - Sen du. - Du tvekade - igen.
Du går sist.
Motta.
Jag förordar operationen för Rabin och regeringen om han ger grönt ljus.
Klarar du det, Yoni?
Dag 7
Lördagen den 3 juli 1976
Spärrar nåt vägen till gisslan?
Nej. Det finns inga hinder runt terminalen.
Inget som stoppar våra män från att nå gisslan.
Styrkan måste se bilden innan de ger sig av. Tack.
- Inget kan stoppa operationen nu. - Så nu måste ni fatta beslutet.
Som general hade jag aldrig godkänt uppdraget. Risken är enorm.
Det blir förluster, det vet ni alla.
Men vi får inte tvivla på uppdraget.
Vi måste nå vårt mål och terminalen på tre minuter -
- döda alla terrorister och rädda gisslan.
Vi stannar inte för nåt förrän alla i gisslan är säkra.
Vi lyfter och ligger inom räckvidd -
- i väntan på regeringens beslut.
Kom igen. Alla går ombord.
Boni?
- Premiärministern. - Motta.
Premiärministern. Min åsikt är välkänd för alla här.
Jag är säker på att regeringen stöder ert beslut och tar ansvar...
Shimon, planen har redan lyft.
Vi kallar hem dem om regeringen inte godkänner operationen.
Motta, förordar du operationen?
- Ja, premiärminister. - Mina herrar.
Amos läser nu kommunikén och sen röstar vi.
Regeringen beslutar att godkänna en militär räddningsinsats -
- för att frita gisslan i Entebbe enligt planen -
- från försvarsministern och stabschefen.
Vilka röstar för?
Då så. Operation Åskvigg verkställs enligt plan.
Ledningscentralen i Tel Aviv. Verkställ Åskvigg.
Jag repeterar: Verkställ Åskvigg.
Beräknad ankomst Entebbe: 23.45. Om 4 timmar och 32 minuter.
Det där är vår dörr. Det är den fjärde från kontrolltornet.
Juan Pablo.
Jag önskar att jag var hemma hos dig.
Jag önskar att jag var hemma.
Jag vet inte var mitt hem är.
Jag tror att vi måste hitta ett hem när det här är över.
Nånstans...
...där det är fridfullt.
Jaber tror att israelerna kommer och dödar oss.
Och om det händer så måste vi sända ut ett budskap.
Och det är därför vi är här.
Jag oroar mig för Böse.
Han är rädd.
Han är svag. Det vet du.
De är rädda, allihop. Till och med Jaber.
Jag är inte rädd.
Jag ser det.
Jag ser allting nu.
Jag tror att du kanske hade rätt.
Men om jag aldrig hade kommit hit -
- vad hade det betytt?
Nej, det finns inget du kan göra.
Ingen kan göra nåt.
Det finns ingen utväg.
Ingen utväg.
Jag tror att jag kanske inte skulle ha kommit hit.
- Jag tror att jag kanske inte... - De där telefonerna fungerar inte.
Det finns andra telefoner där.
Hej då, Juan Pablo.
Jag tar på mig hela ansvaret.
Om uppdraget misslyckas, lämna in det.
Vad är ett misslyckande i premiärministerns ögon?
25 i gisslan dog i Ma´alot och det var en katastrof.
Den här gången är 25 eller färre en framgång.
- Jag önskar att du hade stuckit. - Stuckit? Vart?
Ut i djungeln?
Jag tänkte alltid på Juan Pablo.
Han var inte rätt man för den här operationen.
Vi behövde våra två bästa män.
Jag är ledsen.
Juan Pablo hade rätt.
Jag ville komma hit.
Jag ville det.
FÖRSVARSMINISTERIET
- Hur är läget? - Det sista civila planet lyfte nyss.
- Landar om 10 minuter. - Radiosambandet?
Det är mycket brus, men vi hör dem.
Så hittills går allt bra.
Okej, mina herrar. Nu gäller det.
Okej.
Så fort vi når terminalen beskjuter ni kontrolltornet.
Överraskning och fart avgör.
Då kör vi!
- Vem skjuter? - Jag vet inte.
- De rapporterar om skottlossning. - Det är för tidigt.
Stanna!
Är det Amin?
Vad som än händer så gjorde vi det rätta.
- Det är israelerna. - Täck dörren.
Täck dörrarna! Nu! Nu!
Vi måste döda dem.
Jag gör det.
Ner.
Alla ner!
Muki, stick! Nu!
David, ta dörren!
- IDF! Alla ner! - Framåt!
- Alla ner! - Framåt! Framåt!
- Skjut inte! Gisslan! - Granat!
Vi är i luften. Vi har 102 ur gisslan oskadda ombord.
Jag repeterar: vi har 102 ur gisslan oskadda ombord.
Gratulerar till er framgång, premiärministern.
- Vi räddade 100 liv. - Och vi ska vara stolta för det.
Men om vi inte kan förhandla, Shimon, så tar det här kriget aldrig slut.
Fyra i gisslan dog under kapningen:
Jean-Jacques Mimouni, Ida Borowitz, Pasco Cohen och Dora Bloch.
45 ugandiska soldater, fem palestinier -
- och två tyskar dog också i Entebbe.
Premiärminister Yitzak Rabin blev 1995 mördad av en judisk extremist -
- när han hade undertecknat ett freds- avtal mellan Israel och Palestina.
Senare i livet stödde Shimon Peres fred och förhandling -
- med palestinierna. Han dog av hög ålder 2016.
Yonathan Nethanyahu var den enda israeliska soldat som dog.
Efter Yonis död gick hans bror Benjamin Netanyahu in i politiken.
Han blev premiärminister 1996.
Inga fredsförhandlingar hålls mellan Israel och Palestina nu. Mars 2018.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Anders Melin